Jimmy, kom nu. Du tjänstgör i mässan idag.
Christin! Var är mina byxor?
På sängen. De hade bitit dig om de haft tänder.
Om mina byxor hade tänder...
Översatt av: Naco www.SWESUB.nu
Jimmy! Gå till affären, köp tidningen och cigaretter till mig.
Kan inte. Tjänstgör i mässan. Jag är korgosse.
- Hej, Kevin! - Hej, Jimmy!
- Där är du. - Försov mig.
Du hann. Jag fixar bordsstället om du tänder träkolet.
Tycker du att jag är tjock?
Du är okej. Vad? Passar inte kläderna?
Jo, de passar.
Du ska gå till bageriet efter mässan.
- Ska jag? Varför gör inte du det? - Jag ska göra frukost.
- Jag kan göra frukost. - När har du någonsin gjort det?
Lustigkurre.
Godmorgon, Fader.
Sitt ner.
Vad gör man när man är inte är säker?
Det är ämnet på min predikan idag.
Förra året, när President Kennedy blev mördad-
-vem av oss upplevde inte den mest djupa desorienteringen då?
Förtvivlan?
Vilken väg? Vad nu?
Vad ska jag säga till mina barn? Vad säger jag till mig själv?
Det var en tid då människor satt ihop, bundna tillsammans-
-av en allmän känsla av hopplöshet.
Men tänk på det!
Ditt band med din medmänniska var din förtvivlan.
Det var en allmän upplevelse. Det var otäckt, men vi var tillsammans.
Hur mycket värre är det då för den ensamma mannen, ensamma kvinnan-
-träffad av ett privat missöde?
"Inget vet att jag är sjuk."
"Ingen vet att jag förlorat min sista riktiga vän."
"Ingen vet att jag har gjort något fel."
Föreställ er isolationen.
Nu ser ni världen som genom ett fönster.
På ena sidan av glaset: lyckliga, sorglösa människor-
-och på den andra sidan: ni.
- Gud välsigne dig, Syster. - Tack.
Jag vill berätta en historia för er.
En natt sjönk ett fraktskepp. Det började brinna och gick under.
Det var bara en sjöman som överlevde.
Han hittade en livbåt, riggade segel... Och efter sin nautiska disciplin-
-vände han sig upp mot Himlen och läste av stjärnorna.
Han satte kurs hemåt och utmattad, somnade han.
Moln rullade in.
Och de 20 kommande nätterna, kunde han inte längre se stjärnorna.
Han trodde att han var på rätt kurs, men kunde omöjligt vara säker.
Medan dagarna gick och sjömannen drev vidare...
...började han känna tvivel.
Hade han satt ut kursen rätt? Var han fortfarande på väg hemåt?
Eller var han fruktansvärt vilsen och dömd till en förskräcklig död?
Fanns inget sätt att få veta.
Stjärnbildernas meddelande...
...hade han fantiserat på grund av hans desperata omständighet?
Eller hade han sett sanningen en gång...
Sitt. Upp.
Och nu var tvungen att hålla fast vid det utan vidare tillförsikt?
Det finns några av er som är i kyrkan idag-
-som exakt känner till troskrisen jag beskriver.
Och jag vill säga till er:
Tvivel kan vara ett band så kraftfullt och ihållande som visshet.
När ni är vilsna, är ni inte ensamma.
I Fadern, Sonen och den Heliga Andens namn. Amen.
Var goda och ställ er upp.>
- Hej, Fader. - Hej, Champ.
Det var verkligen en predikan.
Betydde den något för dig?
Jag vill göra det där. Jag vill bli präst.
Du skulle bli en bra en, det är jag säker på.
Här.
Kolla på detta.
Ser du?
Hon dansar. Ganska häftigt.
- Ja. - Här. Prova du.
Den är till dig. Ta den.
- Tack, Fader. - Varsågod.
Som Noaks Ark, flickor. Två och två.
Godmorgon, Syster James.
Godmorgon, Fader Flynn. Vacker dag.
Inte så dålig. Hur är det med busarna idag?
- Inte dåligt, Fader - Bra, Fader.
- Godmorgon, Champ. - Godmorgon, Fader Flynn.
Har du tvättat händerna idag, mr London?
Jag har tvättat dem, Fader.
Är inte säker på det. De har en annan färg än din hals.
- Godmorgon. - Godmorgon, Fader.
- Syster, ska vi ha provet idag? - Imorgon, William.
- Är det lång division? - Bland annat.
- Syster. - Godmorgon, Syster.
- Hur mycket kommer vara lång division? - Pojke!
William London. Kom upp hit.
Raska på!
Tvinga inte mig vänta.
- Vad gjorde han? - Han rörde Syster James.
Draken är hungrig.
Var goda och ta upp historieböckerna. Bläddra till sidan 683.
Ja, Ralph?
- Jag har glömt min historiebok.. - Du kan titta med Raymond.
Mr London? Har du din historiebok?
- Nej, Syster. - Dela med mr Maloy, är du snäll.
Måste jag? Hans andedräkt stinker!
Jag är säker på mr Malloys andedräkt är okej.
Sitt ner.
Franklin Delano Roosevelt var den 32:a presidenten i USA.
Det hårspännet ska bort, miss Horan.
Ja, Syster.
Godmorgon, Syster James. Fortsätt.
Franklin D. Roosevelt, tillsammans med Abraham Lincoln-
-och John Fitzgerald Kennedy, var kanske våra största presidenter.
När han tillträdde, var 13 miljoner människor i detta land arbetslösa.
De hade förlorat hoppet. Och president Roosevelt sa till dem:
"Det enda vi behöver frukta är fruktan själv."
Vad menade han med det? James?
Jag tror han försökte säga att det egentligen inte fanns något som var fel?
Så var inte så känslosamma.
Kanske...
Kanske menade han världen är god-
-och vi behöver arbeta tillsammans för att vinna över problemen.
Vad är detta, mr Conroy?
Jag vet inte, Syster.
Du vet inte om att du har en kabel hängande från ditt öra?
- Nej. - Va?
Va?
Nej, Syster. Det gjorde jag inte.
Följ med mig, pojke.
Gå.
Vem vet vad den Nya Överenskommelsen var?
Jag älskar denna sången.
Förra söndagen. Vad tror ni att predikan handlade om?
- Syster James? - Va?
Vad handlade Fader Flynns predikan om?
Tvivel. Han pratade om tvivel?
Varför?
Ursäkta, Syster?
Predikan kommer från någonstans, eller hur?
Har Fader Flynn några tvivel?
Är han orolig att någon annan har tvivel?
Jag antar att du får fråga honom.
Nej, det vore inte lämpligt. Han är min överordnad.
Och om han skulle vara besvärad, skulle han bekänna det för en annan präst-
-eller till Monsignore.
Vi delar inte intim information med präster.
- Nej. - Det är sant.
- Vad pratar vi om? - Jag vill att ni ska vakna.
Jag är bekymrad, kanske obehövligt, över saker i St. Nicholas School.
Akademiskt?
Jag bjöd inte in till en gissningslek, Syster Raymond.
Missy! Gå bort från henne. Och sitt ner.
Får jag slå mig ner, Syster Aloysius?
Ja.
- Chicken Chow Mein. - Syster Veronicas favorit.
- Det är väldigt gott. - Jag gillar nudlarna. Och det knapriga.
- Vad hände med William London? - Jag skickade hem honom.
Kära nån. Så han blöder fortfarande?
Ja.
Hans näsa bara släppte lös och började blöda under "Pledge of Allegiance".
Var det spontant?
- Vad? - Hans näsblod.
- Vad skulle det annars vara? - Självorsakat.
Menar du att han skulle orsakat näsblodet med mening?
Exakt.
Nej.
Du är en väldigt oskyldig person, Syster James.
William London är en rastlös pojke.
Om du inte håller koll på honom, kommer han göra allt för att vara där.
Han skulle sätta eld på sin fot för att slippa skolan en halv dag.
Här. Syster, låt mig hjälpa dig. Din ärm.
Tack, Syster.
- Syster Veronica är snart blind. - Så hemskt!
Om de får veta det i prästgården, kommer hon försvinna.
Så om hon ser ostadig ut, ta hennes hand.
Vanligtvis tilldelar jag mina mest erfarna lärare åttondeklassarna-
-men jag jobbar inom vissa restriktioner.
- Har du kontroll på din klass? - Jag tycker det.
Vanligtvis skickas fler elever ner till mig.
- Jag försöker ta hand om saker själv. - Det kan vara ett fel.
Du är besvarbar till mig-
-jag till Monsignoren, han till biskopen och så vidare upp till Heliga Fadern.
Det finns en kedja. Använd den.
- Godis? - Hostdroppar.
Godis med ett annat namn.
- Hur går det för Donald Miller. - Stabilt.
Bra.
Den flickan... Noreen Horan.
Jag placerade henne så långt bort från pojkarna som möjligt. Hjälpte inte.
Få henne bara att klara det. Intakt.
Vad är detta?
Vinden är så... peripatetisk så här års.
Är det ordet jag vill använda?
Är det något fel?
- Va? - Är någonting fel?
Nej. Varför? Är något fel?
- Jag tror inte det. - Då så, inget är fel då.
- Ja. - Vad är detta?
- En penna? - En kulspetspenna.
Eleverna använder inte dessa för uppgifter, hoppas jag?
- Självklart inte. - Jag ville inte tillåta tuschpennor.
Alltid den enkla vägen ut nu för tiden.
Varenda enkla val idag kommer få konsekvenser i morgon.
- Märk mina ord. Ja.
Kulspetspennor får dem att trycka, när de trycker skriver de som apor.
- Jag tillåter inte kulspetspennor. - Och ändå är här en.
Skrivkonsten är döende i hela landet.
Det hoppas jag inte.
Du borde rama in någonting.
Sätt upp det på tavlan. Häng upp påven.
Det är fel påve. Han har avlidit.
Jag bryr mig inte vilken påve det är. Använd glaset för att se bakom dig.
Barnen borde tänka att du har ögon i nacken.
- Är inte det lite skrämmande? - Bara för dem som hittar på nåt bus.
Slappna av. Sätt dit den.
Okej, nu.
Grejen med att skjuta från strafflinjen är psykologisk.
Börja med en rutin.
Ändra vikten, rör på höfterna...
Tycker du det är roligt, Ralph?
Det roliga är att du aldrig får ett straffskott.
Koncentrera på rutinen och ni kommer glömma av spänningen.
Varsågod, Jimmy.
Bra killen! Du lyssnar. Det är bra.
Sitt ner. Allihopa.
Bra.
En annan grej, jag har sett att flera av er har smutsiga naglar.
Jag vill inte se det.
Jag pratar inte om naglarnas längd, jag pratar om renhet.
Titta på mina naglar.
De är långa.
Jag vill ha dem lite långa, men se hur rena de är.
Det gör att det är okej.
Hårdare än en flock elefanter.
Du är elak!
Nej, jag sa till henne, "Du är hennes mamma!
Du uppfostrade henne, du matade henne, du får säga åt henne att hon är fet!"
Men vänta, hur fet är hon?
- Vem, mamman eller dottern? - Dottern.
- Jag har aldrig träffat dottern. - Mamman då?
Fet!
Fader, ska vi öva efter skolan?
Om ni vill kan vi det. Låt mig få veta.
Fascistiska regeringarna i Tyskland och Italien jobbade redan tillsammans.
De formade Stålpakten.
Stålpakten var en allians mellan Benito Mussolini och Adolf Hitler.
Mr London, var god och gå tillbaka till din plats och sluta stör miss Horan.
Vem kan berätta...
Ja?
Ja. Självklart, Fader.
Donald? Du ska gå till prästgården.
Två, tre, fyr, fem, sex, sju, åtta, nio, tio, elva.
Gå en, två, tre, rör.
En, två, tre, spark.
Och bak, sidan, fram, spark.
Bak, sidan, fram...
- Raymond, vad gör du? - Potatismoset.
Du ska dansa Bossanovan.
Men jag kan Potatismoset.
Okej, följ nu.
Bak, sidan, fram, spark.
Bak, sidan, en, två, tre, spark.
Bak, sidan, fram, spark.
Bak, sidan, fram. Okej.
Låt mig ställa mig framför er så att ni kan se vad jag gör.
En, två, tre...
Donald, mår du dåligt?
Nej.
Är du säker?
Är du okej?
- God eftermiddag, Syster. - God eftermiddag, Syster James.
Syster, kan jag prata med dig om Donald Miller?
- Blir han accepterad? - Han har inga vänner.
Det skulle vara mycket att begära efter endast två månader.
- Har någon slagit honom? - Nej.
Någon kommer det.
Och när det händer så skickar du dem ner till mig direkt.
Jag är inte så säker på att någon kommer göra det.
Denna församling består av irländska och italienska familjer.
Någon kommer slå Donald Miller.
Han har en beskyddare.
Vem?
Fader Flynn.
Va?
Han har fattat intresse.
Jag sa till dig att komma till mig, men jag hoppades att du inte skulle det.
Jag kanske inte skulle gjort det.
Så har det hänt.
Va?
Det är inte det jag berättar! Jag är inte ens säker på vad du menar.
Ursäkta mig, Systrar!
Ingen fara, vi är färdiga här. Kom, Syster.
Vad har du sett?
Det är förvirrande att misstänka människor. Gud känns inte nära.
När du tar ett steg för att möta synd-
-tar du ett steg bort från Gud, men du är i Hans tjänst.
Vad har du sett?
God eftermiddag, Systrar!
God eftermiddag, mrs Carson. Varför katten?
För att det finns en mus. Vill ni ha lite te?
Om ni inte vill dansa med henne, dansa inte med henne.
- Är det fel? - Nej.
Men tänk om tjejen nobbar en då?
Ni har rätt att fråga en tjej om en dans.
Och hon har rätt att nobba er.
Tricket är att inte ta det personligt.
Tänk om alla nobbar en då?
Då blir man präst.
Okej, nästa fråga.
Vad har du sett?
Han kallade Donald Miller till prästgården.
- För vad? - Ett samtal.
- Ensam? - Ja.
- När? - En vecka sen, under lektionen.
Varför har du inte berättat något?
Jag trodde inte att det var något problem.
Av alla barnen. Donald Miller.
- Jag antar att det är logiskt. - Hur kan det vara logiskt?
Han är isolerad.
- Jag vet inte att något är fel! - Vår första negerelev.
Jag trodde att det skulle bli slagsmål.
En förälder eller två att ta itu med.
Jag skulle förutsett denna möjligheten.
Hur kunde du föreställa dig det?
Det är mitt jobb att avslöja vargen i fårakläder.
- Det är mitt jobb! - Men det kanske inte är något!
Varför ser det då ut som att du sett Djävulen?
Det är bara sättet pojken hade när han kom tillbaka.
- Sa han något? - Nej. Det var uttrycket.
Han såg rädd ut och han...
...la huvudet på bänken på det mest besynnerliga sättet. Och...
...en annan sak. Det var...
Jag tror att det fanns alkohol i hans andedräkt.
Där var alkohol i hans andedräkt.
För några år sen på St. Boniface fanns det en präst...
Men jag hade Fader Scully då.
Här finns det ingen man jag kan gå till, män styr allt.
Vi måste stoppa honom själva.
Där ser man! Hon fick honom! Det krävs en katt.
Ja, det gör det.
- Handduken kommer aldrig bli vit igen. - Jo, det kommer den.
Mrs Carson!
- Vad hände? - En gren har trillat ner.
- Mår du bra, Syster? - Hon såg inte den.
Jag mår bra. Bara lite undanröjd. Behöver inte bli ett sånt ståhej.
Gå du och lägg dig ner. Jag hämtar lite te.
Mr McGuinn? Kan du kolla på gårdsplanen?
En gren har fallit ner.
En gren har...
Ta det försiktigt, Syster.
Jag hugger upp den.
Världen kraschar, Michael.
Jag har inte hört en sån här vind sen jag lämnade Mullingar!
Jag har aldrig varit mer om en sån här vind. Vinden har vänt.
Vad gör du här ute, Conroy?
Jag pratade på lektionen, Fader.
Väntar på Syster Aloysius.
- Vet hon om att du är här? - Hon vet.
Godmorgon, Fader Flynn. Bra att du kunde komma förbi.
Godmorgon, Syster Aloysius. Hur mår du idag?
Jag mår bra, tack. Mr Conroy.
- Ja, Syster. - Mr Transistorradio.
Multiplikationstabellen 10 gånger, lämna in den till mig i morgon bitti.
Läslig, pojke!
Återvänd till lektionen. Gå. Gå, gå.
Jag skulle bjuda in dig, men vi väntar på Syster James.
- Hörde du vinden i natt? - Det gjorde jag verkligen.
Jag hörde att Syster Veronica var med om en olycka?
Ja, Syster Veronica ramlade och praktiskt taget dödade sig själv.
- Mår hon bra? - Hon mår helt okej.
- Hennes syn är inte så bra, eller hur? - Hennes syn är bra.
Nunnor ramlar, vet du.
Jag visste inte det.
Det är dräkten. Den fångar upp oss oftare än inte.
Vi ramlar som dominobrickor.
- Är jag försenad? - Inte alls.
Godmorgon, Fader. Godmorgon, Syster.
Förlåt för att jag är sen. Jag sprang in i Syster Veronika.
- Hur mår hon? - Är rädd att hon har en blodig näsa.
Jag börjar tro att du slår folk.
- Syster? - Först William London och nu...
Struntsamma.
Då så, varsågoda och kom in.
Sitt. Tag plats.
Jag har faktiskt en varm kanna te.
Och stänga denna men inte helt för formens skull.
Fader, vill du...
- Vill du ha en kopp te, Fader? - Jag vill gärna ha en kopp te.
- Syster, du kanske kan servera honom. - Med nöje.
Och dig själv, så klart.
Vill du ha en kopp te, Syster Aloysius?
- Nej, jag har haft min kopp. - Finns det socker?
Socker?
Ja!
Ja. Det ska vara här någonstans.
Jag la det i lådan till Lent förra året och glömde ta ut det.
Det kan inte ha varit mycket att ge upp då.
Du har säkert rätt. Här är det.
Jag serverar dig, dock för tränings skull. Jag är lite klumpig.
Jag ser dina naglar.
Jag vill ha dem lite långa.
- Sockret? - Ja.
- En? - Tre.
- Tre? - Gottegris.
Två...
Tre...
- Syster, vill du ha socker? - Aldrig!
Inte för att det är något fel med socker.
Tack Fader, för att du tar dig tid för oss. Vi är vid förnuftets ände.
Det är en utmärkt idé att tänka om när det gäller julparaden.
För förra årets insats var lite bedrövlig.
Jag älskade den! Men jag älskar alla parader. Hymnerna!
O Little Town of Bethlehem, O Come O Come Emmanuel-
-O Come All Ye Faithful... - Okej, tack Syster James!
Så vad tycker du, Fader? Finns det något nytt vi kan göra?
Alla älskar julhymnerna-
-men det skulle vara roligt med en sekulär sång.
Sekulär?
Ja. "It's Beginning To Look a Lot Like Christmas". Något sånt.
Vad skulle vara meningen med en sekulär sång?
Skojs skull.
- Eller "Frosty The Snowman". - Det är en bra en.
En av pojkarna kan klä ut sig till snögubbe och dansa omkring.
Vilken pojke?
Vi får prova ut någon.
"Frosty The Snowman" åtar en hednisk tro till magi.
Snögubben får liv när en förtrollad hatt placeras på hans huvud.
Om musiken var mer dyster-
-skulle folk förstå att bilderna är störande och sången kättersk.
Jag har aldrig tänkt på Frosty The Snowman så där.
- Den borde bannas från ljudvågorna. - Så. Inte Frosty The Snowman.
"It's Beginning To Look a Lot Like Christmas" går väl bra, antar jag.
Föräldrarna skulle gilla det.
Får man fråga vad det är du skriver? Med den där kulspetspennan?
Inget. Det är en idé till en predikan.
- Fick du en nu? - Jag får dem hela tiden.
Vilken tur.
Jag glömmer dem, så jag måste skriva ner dem.
Vad är idén?
Intolerans.
- Vill du ha mer te, Fader? - Inte än.
Det är en ny tid, Syster.
- Vad är nytt med det här? - Något inom människor är nytt.
Det finns inget nytt under solen.
Kyrkan behöver en förändring.
Vi borde sjunga en sång från radion då och då.
- Ta ut barnen för glass. - Gottegris.
Kanske ta med pojkarna ut och campa.
Meningen med det är?
Vi borde vara vänligare.
Barnen och deras föräldrar borde se oss som familjemedlemmar.
Men vi är inte deras familjemedlemmar. Vi är annorlunda.
- Varför? På grund av våra löften? - Precis.
Jag tycker inte att vi är så annorlunda.
Syster, jag vill gärna ha lite mer te.
De tycker att vi är annorlunda?
Arbetarklassen...
Församlingens arbetarklass litar på att vi ska vara annorlunda.
Jag tror att vi kommit bort från ämnet.
Ja, du har rätt. Du har rätt. Tillbaka till det.
Ja, Syster Raymond?
Säg åt henne att hon ska tvätta ansiktet och halsen, och rapportera här kl tre.
Ja.
Ursäkta.
Julparaden.
Vi måste vara försiktiga med hur Donald Miller används i paraden.
Lugn, Syster.
Vad är det med Donald Miller?
Vi måste vara försiktiga, i paraden-
-så att vi inte gömmer Donald Miller, eller sätter honom längst fram.
- På grund av sin hudfärg? - Precis, ja.
Varför?
Kom igen, Fader.
Jag tycker att han ska behandlas som vilken annan pojke.
Du har själv givit pojken speciell uppmärksamhet.
Du hade ett privat möte med honom på prästgården. En vecka sen?
Ja.
Vad pratar vi om?
Donald Miller?
Pojken betedde sig konstigt när han återvände till lektionen.
Gjorde han?
När han återvände från prästgården. Lite konstig, ja.
Kan du berätta varför?
Hur betedde han sig konstigt?
Han... Jag vet inte hur jag ska förklara.
Han... han la sitt huvud på bänken, och... jag fick...
- Menar du att du fick ett intryck? - Ja.
Och han kom från prästgården så ni frågar mig?
Helt rätt.
Ville ni diskutera paraden, är det därför jag är här-
-eller är det detta ni ville diskutera?
Detta.
Jag är lite obekväm.
- Varför? - Varför tror du?
Pojkens välbefinnande är mitt ansvar.
Hans välbefinnande är inget problem.
Jag är inte nöjd med att det skulle vara sant. Han var upprörd när han återvände.
- Sa han något? - Nej.
Vad hände i prästgården?
Hände?
Inget hände. Jag pratade med pojken.
- Om vad? - Privata saker.
Han är tolv år. Vad kan vara privat?
- Ska jag svara? - Nej.
Jag bestrider din ton.
Detta handlar inte om min ton... eller din ton, Fader Flynn.
- Det handlar om att finna sanningen. - Om vad?
Du vet vad jag pratar om. Eller hur?
Du kontrollerar ditt ansiktsuttryck nu. Eller hur?
Mitt ansikte?
Vad exakt är det du anklagar mig för?
Jag anklagar dig inte för någonting, Fader Flynn.
Jag ber dig berätta vad som hände i prästgården.
Jag vill inte fortsätta det här.
Om du ej är nöjd med dig föreslår jag att du pratar med Monsignore Benedict.
Jag kan föreställa mig att det här beteendet är resultatet av överarbete.
Ha en god morgon, Syster.
Syster.
Hans andedräkt luktade alkohol.
När han återvände från sitt möte med dig.
Alkohol.
Jag kunde lukta det på hans andedräkt.
Nå?
- Låt detta vara. - Nej.
Ta din tid, Fader. Vill du ha mer te?
Ni skulle låtit det vara.
Inte möjligt.
Mr McGuinn kom på Donald när han drack altarvin.
När jag fick veta det skickade jag efter honom.
Det förekom tårar.
Han bönade om att få kvar som korgosse. Jag förbarmade mig över honom.
Jag sa till honom att om ingen får veta, får han stanna.
Vilken lättnad! Det förklarar allt!
Tack, Gud! Syster, allt var ett misstag!
Och om jag pratar med mr McGuinn?
Prata gärna med honom.
Men nu när pojkens hemlighet är ute, måste jag ta bort honom-
-som korgosse. Det var det jag försökte undvika.
- Du försökte skydda pojken! - Rätt.
Jag kanske skulle gjort samma sak!
Är det möjligt att Donald kan fortsätta vara korgosse?
Om pojken drack altarvin kan han inte fortsätta som korgosse.
Så klart.
- Är du nöjd? - Ja.
Jag måste gå. Har lite skrivande att sköta.
- Intolerans. - Helt rätt.
Jag är inte nöjd med hur du hanterade detta, Syster.
Syster.
Så.
Vilken lättnad! Han klarade upp det.
- Tror du honom? - Självklart.
Det är inte det att det är lättare att tro honom?
Men vi kan bekräfta hans förklaring med mr McGuinn.
Ja.
Den här typen människor är smarta.
- Jag är övertygad! - Det är du inte.
Du vill bara att det ska vara löst så att du får tillbaka enkelheten.
Jag vill inte vara del av detta mer.
Jag ska krossa honom.
Hur kan du vara så säker på att han ljuger?
Erfarenhet.
Du gillar honom bara inte!
Du gillar inte att han använder kulspetspenna.
Du gillar inte att han tar tre sockerbitar till téet.
Du gillar inte att han gillar Frosty The Snowman.
Och du låter det övertyga dig om något fruktansvärt, bara fruktansvärt!
Men jag gillar Frosty The Snowman!
Jag tycker att det skulle vara trevligt om skolan inte var ett fängelse!
Och jag tycker att det är en bra sak att jag älskar att lära ut historia-
-och att jag kanske kan inspirera mina elever att också älska det!
Och om du dömer att jag är inte passar som lärare, må så vara!
Sitt ner.
Ser man på. Du blåste ut mitt ljus.
I antikens Sparta avgjordes viktiga beslut av den som skrek högst.
Lyckligtvis är vi inte i antikens Sparta.
Tycker du ärligt att eleverna behandlas som fängelseinterner?
Nej.
De verkar faktiskt ganska glada. Men de är alla vettskrämda av dig!
Ja. Det är så det fungerar.
Sitt kvar.
Hej, detta är Syster Aloysius Beauvier, rektor på St. Nicholas School.
Är detta mrs Miller?
Jag ringer angående din son, Donald.
En kvinna skvallrade med en vän om en man hon knappt kände.
Jag vet att ingen av er har gjort det här.
Den natten hade hon en dröm.
En hand uppenbarade sig ovanför henne och pekade ner på henne.
Hon överväldigades direkt av skuldkänslor.
Nästa dag gick hon till bikten.
Hon fick den gamla församlingsprästen, Fader O'Rourke-
-och hon berättade om hela händelsen.
"Är skvaller en synd?", frågade hon den gamla mannen.
"Var det den Allsmäktige som pekade finger mot mig?"
"Ska jag be om ditt godkännande? Fader, säg mig, har jag gjort något fel?"
"Ja!", svarade Fader O'Rourke.
"Ja, din ignoranta, dåligt uppfostrade kvinna!
Du har burit falskt vittnesmål mot din näste-
-du har spelat obetänksamt med hans rykte och du ska skämmas!"
Kvinnan sa att hon var ledsen och bad om förlåtelse.
"Inte så bråttom!", sa O'Rourke.
"Jag vill att du går hem, tar med dig en kudde upp på taket-
-skär upp den med en kniv och återvänd sedan till mig!"
Så kvinnan gick hem, tog en kudde från sängen, en kniv från lådan-
-gick upp på taket och högg kudden.
Sen gick hon tillbaka till den gamla prästen, som hon instruerats.
"Högg du kudden med kniven?", frågade han.
"Ja, Fader." "Och vad blev resultatet?"
"Fjädrar", svarade hon.
"Fjädrar?", upprepade han.
"Fjädrar överallt, Fader!"
"Nu vill jag att du går tillbaka-
-och samlar upp varenda fjäder som flög iväg med vinden!"
Hon svarade, "Det är omöjligt".
"Jag vet inte vart de tog vägen. Vinden bar iväg med dem."
"Och det,"sa Fader O'Rourke, "är skvaller!"
I Fadern, Sonen och den Heliga Andens namn, Amen.
Var goda och ställ er upp.
Vad gnäller den där fågeln om?
Vad är det för sorts fågel? Är det en stare? En kaja?
En kråka.
Så klart.
- Ber du? Jag vill inte störa. - Nej, jag ber inte.
Du verkar dämpad.
Jag kan inte sova.
- Varför inte? - Mardrömmar.
Ja, ibland kan jag inte heller sova.
Varför? Ser du den där handen peka finger mot dig?
Ja. Ibland.
Var din predikan riktad mot någon speciell?
Vad tror du?
Jag fick ett brev från min bror i Maryland. Han är väldigt sjuk.
- Du kanske ska åka till honom då. - Jag kan inte lämna min klass.
Är det sant?
Vad?
Du vet vad jag frågar om.
Nej.
Jag såg dig lägga en undertröja i Donald Millers skåp.
- Han glömde den i sakristian. - Varför gav du inte den till honom?
Jag försöker att bespara honom vidare genans.
Det är jag som bryr mig om barnet, inte hon.
Har hon någonsin räckt ut en hjälpande hand?
Den svarta pojken behöver hjälp, annars klarar han inte det!
Om hon får som hon vill kommer han bli ensam med sina gärningar.
Varför tror du att han drack vinet? Han har problem!
Hon ser mig prata med barnen på ett mänskligt sätt och-
-tänker att det måste vara något fel med det.
Jag tänker inte låta henne hålla kvar denna församling i medeltiden!
Och jag tänker inte låta henne förstöra min medmänskliga själ!
Det är säkert inte hennes mening.
- Att jag bryr mig om denna församling! - Det vet jag att du gör.
Som du bryr dig om din klass! Du älskar dem, eller hur?
- Ja. - Och det är naturligt.
Hur skulle du annars relatera till barn?
Jag kan se i ditt ansikte och känna till din filosofi. Det är vänlighet.
Jag vet inte. Jag menar, självklart.
Det finns människor som är ute efter din mänsklighet, Syster.
De säger åt dig att ljuset i ditt hjärta är en svaghet. Tro inte på det.
Det är en gammal taktik av onda personer att döda vänlighet i kyskhetens namn.
Det finns inga fel med kärlek.
Kärlek?
Har du glömt Frälsarens budskap? Det är människornas kärlek.
Allting känns upp och ner just nu.
Det finns stunder i livet då vi känner oss vilsna. Det händer.
Och det är ett band.
- Blommor. - En påminnelse om våren.
Jag borde gå.
- Tråkigt att din bror är sjuk. - Tack, Fader.
Jag tror inte på det!
Inte?
Nej.
Tack, Syster. Tack så mycket.
Fader, jag måste berätta för någon.
- Hej, Noreen. - Jag är kär.
- Vad underbart. Vem är den lyckliga? - Jimmy Hurley.
Har du sagt det till honom?
- Kanske du skulle. - Kanske jag kommer, Fader.
Jimmy! Jimmy Hurley!
Fader Sherman.
Du tappade något.
Det är okej.
Okej. Var tysta.
Jag sa var tysta!
Nästa som pratar innan sin tur kommer skickas ner till rektorn!
Frågan var: Hur löd Patrick Henrys kända yttrande?
- Donald. - Syster?
Vad var frågan?
Ingen hjälper honom. Jimmy, ta ner handen.
Donald Miller, stå upp.
- Vad var frågan, Donald? - Jag vet inte, Syster.
- Det betyder att du inte lyssnade. - Ja, Syster.
Frågan var: Hur löd Patrick Henrys kända yttrande?
- Jag vet inte. - "Ge mig frihet eller ge mig död!".
James Hurley, ner till rektorns kontor nu!
- Mrs Miller? - Ja.
Kom in.
Varsågod och sitt.
Jag höll på att byta en glödlampa.
Jag trodde jag tagit fel på dag. Du svarade inte.
Va? Mellan oss-
-jag lyssnade på en transistorradio med en öronsnäcka.
Se så små de gör dem.
Jag konfiskerade den från en elev, nu kan jag inte sluta lyssna.
Tycker du om musik?
Nej. Nyhetsrapporter.
För många år sen lyssnade jag på alla nyheter, min man var i kriget i Italien.
- Var du en gift kvinna? - Ja. Men han dog.
- Kommer din man? - Kunde inte komma ifrån jobbet.
Jag har bara en halvtimme själv.
Jag förstår. Så klart. Det var mycket begärt.
Hur går det för Donald?
Han klarar sina ämnen. Han har medelbetyg.
Bra. Han var upprörd över att bli avstängd som korgosse.
Förklarade han varför?
Han sa att han blev påkommen med att dricka altarvin.
Det är orsaken.
Det verkar rättvist.
Men han är en bra pojke, Syster.
Han föll ner där, men han är för det mesta en bra pojke.
Hur är han hemma?
Hans pappa slog vettet ur honom på grund av det där vinet.
Han borde inte göra så!
Man säger inte åt min man vad han ska göra. Man bara flyttar sig.
Min man ville inte att Donald skulle börja här.
- Varför? - Han trodde att han skulle få problem-
-med dem andra pojkarna. Men det har inte hänt.
Bra.
Den där prästen, Fader Flynn, har sett efter honom.
Ja.
Ursäkta mig.
- Hurley, varför är du ej på lektion? - Syster James skickade ner mig.
- För vad? - Pratade.
Gå upp igen och var tyst! Gå, gå.
Vad händer?
Det har du inte att göra med! Gå nu! Tillbaka till lektionen.
Skitsnack.
- Vad sa du? - Inget.
- Du har 20 minuter, sa du? - Jag måste hinna gå till jobbet.
- Var är jobbet? - Parkchester.
Om jag inte börjar städa vid lunch hinner jag inte hem tills Donald kommer.
- Kan jag promenera med dig? - Det gör inte mig något.
...åtta sextio fjärdedelar. Vem kan säga vilken den gemensamma nämnaren är?
Ingen?
Redan tillbaka, mr Hurley?
- Jag sa, redan tillbaka, mr Hurley? - Låt mig vara!
Vem tror du att du pratar med?
Detta är mitt klassrum, pojke! Glöm inte bort det.
Förlåt.
Förlåt mig, Jimmy.
Har du träffat Fader Flynn?
Bara sett honom vid altaret, aldrig personligen.
Nej. Bara, du vet, hört från Donald.
Och vad säger han?
Du vet, "Fader Flynn, Fader Flynn".
Han ser upp till honom. Mannen ger honom sin tid, pojken behöver det.
Mrs Miller, vi kanske har ett problem.
Jag tänkte att det måste finnas en orsak till varför du ville träffa mig.
Rektorskap är ett stort jobb.
Jag vill dock bara säga, det är bara till juni.
Ursäkta?
Vad problemet än är, Donald måste klara det till juni.
- Sen går han vidare till gymnasiet. - Okej.
Om Donald kan ta examen från St. Nicholas-
-har han större chans att komma in på ett bra gymnasium.
Och det skulle innebära en chans för högskola.
Jag ser inga hinder för hans examen med klassen.
- Det är allt jag bryr mig om. - Jag tvivlar på det.
Testa mig.
Jag är bekymrad över relationen mellan Fader Flynn och er son.
Jaså. Bekymrad. Vad menar du med bekymrad?
Att det kanske inte är rätt.
Det finns fel på alla, är det inte så?
Måste bli förlåtna. Jag jobbar där.
Jag är bekymrad över, för att vara rak...
...att Fader Flynn kan ha stött på er son.
- Kan ha? - Jag kan inte vara säker.
- Inga bevis? - Nej.
Då kanske det inte är något.
Jag tror att det är något.
Jag tror att Fader Flynn gav Donald altarvinet.
Varför skulle han göra det?
- Har Donald betett sig konstigt? - Nej.
- Inte något ovanligt? - Han har varit sig själv.
- Okej. - Syster, jag vill inte ha problem.
Jag vet inte om du förstår helt och hållet.
Jag tror att jag förstår vad det är du pratar om. Jag vill inte bli inblandad.
Vad menar du?
Jag har bara några minuter.
Inte för att vara oense, men om vi pratar om nåt flytande-
-runt den här prästen och min son, är det inte min sons fel.
- Det är inte det jag... - Han är bara en pojke.
- Jag vet. - Tolv år gammal.
Om någon ska ta skulden är det mannen, inte pojken.
- Jag vet, håller med dig totalt. - Du håller med mig-
-men jag blev kallad till rektorn om du förstår mig.
Jag är bekymrad över Donalds välfärd.
Tror du ärligt talat att prästen gav Donald vinet?
Ja, det gör jag.
Hur kommer det sig då att min son blev avstängd som korgosse-
-om mannen gav det till honom? - Jag vet.
Pojken åkte fast, det gjorde inte mannen.
- Så min son får skulden. - Nej.
Inga problem att min son får skulden. Och vet du varför?
Du kanske ska låta mig prata, jag tror att du blir upprörd nu.
Syster, du kommer inte vinna mot en man i rock.
- Han har makten. - Och han har din son.
Låt honom ha honom då.
Va?
Det är bara till juni.
- Vet du vad du säger? - Vet mer om det än du gör.
Jag tror att denna man skapar eller har redan startat-
-ett olämpligt förhållande med din son. - Jag vet inte.
Jag vet att jag har rätt.
Hur kan du veta, när du inte kan vara säker?
Vad är du för mamma?
Ursäkta, men du vet inte nog om livet-
-för att säga så, Syster. - Jag vet tillräckligt.
Du känner kanske till reglerna, men det hjälper inte.
Jag vet vad jag inte accepterar!
Man accepterar vad man måste acceptera och jobbar på det.
Den här mannen finns i min skola.
Han måste vara nånstans och han kanske gör något bra också.
Han är ute efter pojkarna!
Kanske någon av dem pojkarna vill bli påkomna!
Det är därför hans far slår honom.
Inte vinet.
Vad säger du?
Jag talar om pojkens natur, inte om något han gjort.
Du kan inte hålla en pojke ansvarig för den Gud gjorde honom till.
Jag är bara intresserad av agerande, mrs Miller.
Men det är pojkens natur.
- Lämna det utanför. - Glöm det då.
Det är du som tvingar folk att säga saker.
Min pojke kom till er skola för de skulle döda honom i en allmän skola.
Hans far tycker inte om honom.
Han kom till er skola, barnen tycker inte om honom.
En man är bra mot honom. Prästen. Har då mannen sina skäl? Ja.
Det har alla. Du har dina skäl.
Men frågar jag mannen varför han är bra för min son?
Nej.
Jag bryr mig inte om varför.
Min son behöver en man som bryr sig om honom-
-och som vakar över vägen han vill gå.
Jag tackar Gud för att denna man med lite vänlighet vill göra precis det.
- Detta duger inte. - Det är bara till juni.
Jag kastar ut din son från skolan.
Varför skulle du göra det om det inte började med honom?
För att jag ska stoppa detta.
- Sårar du honom för att få som du vill? - Det kommer inte sluta med din son.
- Kasta ut prästen då. - Det är det jag försöker.
Vad vill du ha från mig då?
Inget.
Verkar det som.
Snälla, lämna min son utanför det här.
Min man kommer döda barnet på grund av en sån här sak.
Jag ska försöka.
Jag är sen.
Syster...
...jag vet inte om du och jag är på samma sida.
Jag står vid min son och de personer som är bra för honom.
Det skulle vara skönt att ha dig där. Godmorgon.
Kan jag komma in?
En tredje part krävs.
Vad gjorde Donalds mor här?
- Vi samtalade. - Om vad?
En tredje part skulle krävas, Fader. Varför...
Nej, Syster. Ingen tredje part. Du och jag måste prata.
Du måste lägga ner den här kampanjen mot mig!
Du kan stoppa den närsomhelst.
- Hur? - Erkänn och avgå.
Du försöker förstöra mitt rykte!
Vem fortsätter öppna mitt fönster?!
- Vad gör du i denna skola? - Jag försöker göra gott.
Ännu en fråga, vad gör du i prästerskapet?
Du håller ensam denna skola och församling tillbaka!
- Från vad? - Utveckling av utbildning och kyrka.
Du kan inte distrahera mig, Fader. Det är inte mitt beteende, det är ditt.
Nej, detta handlar inte om din ogrundade misstänksamhet.
- Rätt. Jag är misstänksam. - Låt det vara. Det är inte viktigt.
Jag bestämmer vad som är viktigt.
Varför misstänker du mig? Vad har jag gjort?
Du gav pojken vin och lät honom ta skulden.
Det är inte sant. Har du talat med mr McGuinn?
Allt McGuinn vet är att pojken drack vin. Han vet inte varför han drack det.
- Hade hans mor något att tillägga? - Nej.
- Så det är allt? - Jag är inte nöjd.
- Fråga pojken då. - Han kommer bara skydda dig.
- Varför skulle han göra det? - För att du har förfört honom.
Du är galen! Du har fått för dig att jag förvanskat-
-barnet efter att jag gett honom vin, inget jag säger kommer förändra det.
- Helt rätt. - Men detta har inte att göra med vinet.
Inte alls. Du har haft ett fundamentalt missförtroende för mig innan detta!
Det var du som varnade Syster James att vara på vakt, eller hur?
Det är sant.
- Så du medger det! - Absolut.
Varför?
Jag känner människor.
- Det är inte tillräckligt! - Det behöver det inte vara.
- Hur så? - Du kommer berätta vad du har gjort.
Kommer jag?
Sönder igen!
Syster James är övertygad om att jag är oskyldig.
Så du har pratat med Syster James?
Självklart har du pratat med Syster James.
- Visste du att Donalds far slår honom? - Ja.
Och det kan inte ha varit därför Syster James märkte ett udda beteende?
Kanske.
Vad är det då? Vad?
Vad hörde du, vad såg du som övertygade dig så?
- Vad spelar det för roll? - Det spelar roll!
Jag vill veta!
Utanför såg jag dig ta tag i William Londons handled och...
Jag såg honom dra bort den.
- Är du seriös? - Ja.
- Är det allt? - Ja. Det var allt.
Det är inget!
- Vad gör du nu? - Jag skriver ner vad du säger.
Det kan vara viktigt när jag förklarar varför du måste ersättas.
Imorse, innan jag prata med mrs Miller-
-ringde jag din förra församling.
Vad sa han?
- Vem? - Pastorn.
Jag pratade inte med pastorn. Jag pratade med en nunna.
- Du skulle pratat med pastorn. - Jag pratade med en nunna.
Du vet att du inte har gått rätt väg, Syster.
Kyrkan är tydlig! Du ska gå genom pastorn.
Varför? Har ni en överenskommelse?
Nej, du har inte rätt att rota i mitt förflutna!
Du har en historia. Detta är din tredje församling på fem år.
- Ring pastorn. - Varför?
Fråga honom varför jag slutade. Det är helt oskyldigt.
- Jag ringer inte pastorn. - Jag är en bra präst.
Du kommer jaga ett annat barn och ännu ett barn, tills du blir stoppad.
- Vilken nunna pratade du med? - Det säger jag inte.
- Jag har aldrig rört ett barn! - Det har du visst!
Du har inte ett endaste bevis!
Men jag har min visshet och med det kommer jag till din förra församling-
-och den före den. Om nödvändigt letar jag upp en förälder.
Lita på mig, Fader Flynn, det kommer jag.
Du har ingen rätt att agera ensam!
Du har avlagt löften, lydnad är en av dem!
Du svarar till oss! Du har ingen rätt att gå utanför kyrkan!
Jag går utanför kyrkan om det är det som krävs, till dörren stängs bakom mig!
Jag gör vad som behövs, om så jag förbannas till helvetet!
Du ska förstå det eller så misstar du mig.
Gav du Donald Miller vin?
- Har du aldrig gjort något fel? - Det har jag.
En dödlig synd?
Ja.
Och?
Jag bekände det, Fader!
Vad jag än har gjort har jag lämnat i biktfaderns läkande händer.
Detsamma har du. Vi är likadana.
Nej, vi är inte likadana.
En hund som bits är en hund som bits.
Gav du Donald Miller vin?
Nej.
Dolt förbehåll?
Nej.
Du ljuger.
Då så.
Om du inte lämnar mitt kontor, gör jag det.
Och när jag väl går, stannar jag inte.
Vänta.
Jag kan inte säga allt, förstår du? Det finns saker jag inte kan berätta.
Även om du inte kan föreställa dig förklaringen, Syster-
-kom ihåg att det finns saker utanför din kunskap.
Även om du känner visshet är det en känsla, inte fakta.
Du begär förflyttning och ta ledigt tills det är färdigt.
Du lämnar mig inget.
Det är Donald Miller som inte har något och du utnyttjade det.
Jag har inte gjort något fel. Jag bryr mig om pojken.
Varför?
För att du ler mot honom och sympatiserar med honom-
-och du talar med honom som om ni vore lika?
Du är en bedragare.
Den varma känslan du upplevde-
-när pojken kollade på dig med tillit var inte kyskhetens sensation.
Det kunde du fått från en alkis med sin romtunna.
- Jag kan slåss mot dig. - Du kommer förlora.
- Var är din medkänsla? - Där du inte kan få tag på den.
Stanna här. Ta dig samman. Du kan använda telefonen om du vill.
God dag, Fader.
Jag har ingen sympati för dig.
Jag vet att du är osårbar mot sann ånger.
Och klipp dina naglar.
Jag tycker inte om att ta farväl.
Men det finns en vind bakom alla som för oss igenom livet.
Vi ser inte den, vi kan inte styra den, vi känner inte ens till meningen.
Jag skulle stannat längre, men den vinden för iväg mig nu.
Jag kommer sakna detta. Och jag kommer sakna er.
Men jag är nöjd med att kraften som driver mig-
-gör så med överlägsen kunskap.
För det bästa, och det är min tro.
Jag vill komma ner till er nu och ta farväl-
-och önska er massor av fredlig och älskande kärlek.
- Syster James, välkommen tillbaka. - Tack, Syster.
- Du har varit saknar. Hur mår din bror? - Bättre, mycket bättre.
Härligt att höra. Jag bad för honom.
Det var skönt att komma bort. Jag behövde träffa min familj.
Då är jag glad att du gjorde det.
Och Fader Flynn är borta.
Ja.
Så du gjorde det. Du fick ut honom.
Ja.
Donald Miller är förtvivlad.
Kan inte hjälpas. Det är bara till juni.
Jag tror inte att Fader Flynn gjorde något fel.
- Inte? Övertygade han dig? - Ja, det gjorde han.
- Bevisade du det? - För vem?
- Någon annan än dig själv? - Nej.
- Men du var säker? - Ja.
Jag önskar att jag vore som dig.
- Varför? - Jag kan inte sova längre.
Det kanske inte är meningen att vi ska sova så bra.
De gjorde Fader Flynn till Saint Jeromes pastor.
Vem?
Biskopen utsåg Fader Flynn till pastor av "Saint Jeromes Church and School".
Det är en befordran.
Berättade du inte?
Jag berättade för Monsignoren. Jag gick över och berättade.
Han trodde inte på det.
Varför gick Fader Flynn? Vad sa du till honom?
Att jag ringde en nunna i hans förra församling.
Att jag funnit hans historia av brott.
Så du bevisade det!
Jag ringde aldrig.
- Ljög du? - Ja.
Men om han inte haft en historia hade lögnen inte fungerat.
Hans avgång var hans erkännande.
Han var den jag trodde han var.
Och han är borta.
Jag kan inte fatta att du ljög.
I jakten på felgörande, tar man ett steg bort från Gud.
Det har så klart ett pris.
Jag förstår.
Syster James!
Vad är det, Syster?
Jag tvivlar!
Jag tvivlar så!